Oprettet November 27, 2016 D. 11/7/16: jeg har fået en tid til samtale vedr. igangsættelse pga. overtid! Jeg er egentlig ret frustreret på dette tidspunkt i min graviditet, da alle (eksperter og familie) havde spået at jeg nok ville føde før termin! Denne dag er en mandag og jeg er 41+4! Min første fødsel var en igangsættelse og havde haft store forhåbninger om at fødslen ville gå igang af sig selv, hvilket jo desværre ikke var sket! Jeg møder op på Obstetrisk Ambulatorium, hvor jeg bliver skannet! Her skønner de Louie til at veje 3700g! Efterfølgende er jeg inde ved jordemoderen, som laver en hindeløsning på mig! Hun fortæller, at jeg er ca. 2cm åben og har næsten ingen og meget blød livmoderhals! Vi aftaler, at sætte igang den næste dag og forsøge endnu en hindeløsning her. Resten af dagen og aftenen mærker jeg intet til hindeløsningen! D. 12/7/16: Jeg møder igen op på Obstetrisk Ambulatorium - denne gang med lidt sommerfugle i maven, for nu vil der da for pokker endelig ske noget! Jeg skal snart se min skønne søn og jeg glæder mig for vildt! Theis er blevet hjemme med Liam, da vi har sommerferie. Jeg får kørt en EKG, målt mit blodtryk og jordemoderen undersøger mig igen - 2 cm åben og næsten ingen livmoderhals -nøjagtigt som dagen før! Jeg får Misopresol (8 piller, som skal tages hver 2. time) Den første tog jeg kl 9 sammen med jordemoderen og jeg får resten med hjem. Derhjemme: Jeg får kraftige plukveer den første time efter hver pille og ringer til fødegangen kl 20 og 22. Vi aftaler at fortsætte pillerne til der ikke er flere! De sidste to tages 1 time senere end udgangspunktet og den sidste tager jeg kl 24 og går herefter i seng! Natten: Jeg vågner kl 03 og er ret urolig og går på toilettet og en stor del af slimproppen går her! Nøj hvor var det ulækkert! Kl. 03.30 vågner jeg og vandet går på vej til toilettet! Jeg ringer herefter til fødegangen og vi aftaler at mødes kl 08.00 - jeg havde i forvejen en tid kl 08.00 på obstetrisk, men nu hvor vandet var gået ville det jo ikke værd nødvendigt! Jeg begynder så småt at få veer og de tager hurtigt til! Jeg går under bruseren og prøver at lindre dem, da de gør mega ondt! Jeg har en app på min telefon og går ud og tager tid, da jeg føler de kommer ret hyppigt! Kl 04.00 ringer jeg igen til fødegangen, da veerne kommer med 1,5-3 minutters mellemrum og varer 1-1,5 minut! De vil gerne se mig og vi må gerne komme med det samme, da hun kan høre jeg er presset! Liam skal hentes og Svigerforældrene er kørt fra Lemvig (til Herning) - de var heldigvis stået op og begyndt så småt at køre kl 03.45! Kl 5 ligger jeg på sofaen og har mange smerter - jeg begynder at lukke mig ind i mig selv og begynder at have svært ved at være i de ret voldsomme smerter! Samtidigt bliver jeg nødt til at holde igen, da Liam er vågen og jeg vil ikke bekymre ham. Liam fornemmer helt sikkert at der sker noget, for han ligger inde i vores soveværelse og vil ikke ud - han er dog, som jeg fornemmer det, ikke ked af det og han installeres med Ipad'en. Jeg spørger Theis om de ikke snart er her, da jeg har brug for at komme på fødegangen! Theis kontakter sine forældre, som er lige på trapperne. Svigerforældrene er her kl 05.30.. Gåturen fra stuen til hoveddøren (10m) føles som lang og jeg når at få 3 veer på vejen! Og på vejen ud af døren begynder jeg at få fornemmelsen af pressetrang! Min svigermor siger "Held og lykke!" Og mit eneste svar er et halvopgivende og meget vrissende "ja ja!". Da vi kører ud ad indkørslen går endnu en skylle vand. Da vi kommer op på hospitalet sætter Theis mig af ved hovedindgangen og skynder sig at finde en P-plads! Imens vralter jeg med våde bukser og nærmest konstante veer hen til dørtelefonen og får os ringet ind! Vi kommer ind på fødegangen og kommer ind i modtagerrummet, hvor jeg bliver undersøgt til 4-5cm åben. Jeg føler jeg har veer hele tiden og får koldsved og kvalme (jordemoderen fortæller efterfølgende, at hun var ret sikker på at jeg havde høj feber)! Jeg bliver ved med at sige, at jeg skal presse og de siger jeg gerne må presse lidt med.. Og 10 minutter efter min første undersøgelse siger jeg, at jeg vil have noget smertestillende og at jeg ikke kan følge med min krop mere.. Her har jeg så mange smerter, at jeg ikke kan have åbne øjne.. Jordemoderen undersøger mig igen og siger at jeg er 10cm udvidet og klar til at føde ham, så kan ikke få smertestillende! Dette giver mig en lille smule mere energi.. Louie står meget højt i bækkenet og der sker ikke ret meget når jeg presser! Hans hjertelyd begynder at dykke, og de tager to blodprøver fra hans hoved, som heller ikke er gode! De beslutter sig for akut kejsersnit og så begynder tingene at gå hurtigt! Theis får smidt operationstøj i nakken, jeg får vehæmmende i låret og jordemoderen ringer og varsler operationsgangen! Jeg har her stadigvæk mange smerter og kan ikke åbne øjnene! Men kan mærke vi kører stærkt, da jeg får en del vind i hovedet. Jeg får stadig presseveer på vej derover! Da vi kommer til operationsstuen er mine veer så småt aftaget og jeg begynder at kunne åbne øjnene lidt. Jeg bliver hurtigt hevet over på operationsbordet og bliver gjort klar med drop og fastspændelse! Operationslægen undersøger mig og mener godt at han kan tages med kop, men de nu to jordemødre, afdelingsjordemoderen og Operationslægen bliver nødt til konsultere, da jeg har fået vehæmmende! De ender med at spørge mig om jeg vil være i stand til at kunne presse med! Jeg får valget: 1 forsøg med kop, hvis det ikke lykkedes, så er det kejsersnit eller direkte til kejsersnittet. Jeg vælger at give det et forsøg med koppen, da lægen tror det kan lykkedes! Operationslægen lægger koppen og så tæller vi til 3! Der er to sygeplejersker på hver side af mig, som støtter imod mine ben og hjælper mig med at holde hovedet under presset! Aldrig har jeg oplevet noget så sindssygt hårdt. Hovedet kommer ud og jeg får 2-3 minutters pause inden jeg føder kroppen! Kl 07.07 føder jeg Louie og han retter sig med det samme og kommer til brystet! Det er den vildeste oplevelse nogensinde! Del dette indlæg Link to post Share on other sites
Besvaret November 27, 2016 Hold da op! Hvor er det vildt at du selv ku føde ham og slippe for KS i sidste minut. Det må ha været lidt af en omstilling. Hvordan har du det med fødslen i dag? Tak for din gode beretning Del dette indlæg Link to post Share on other sites
Besvaret November 27, 2016 Det var den vildeste følelse - rent dyrisk at presse uden presseveer, mens operationslægen hev i koppen! Jeg nåede ikke rigtigt at tage stilling til noget før jeg får valget - jeg ville jo selvfølgelig gerne undgå kejsersnittet! Vi var til efterfødselssamtale og det har hjulpet lidt! Kan ind imellem godt stadig få hjertebanken når jeg tænker tilbage.. Denne fødsel har ihvertfald gjort at jeg tvivler MEGET omkring barn nr 3 - Theis ønsker som udgangspunkt ikke flere børn.. Når det er sagt, så er Louie det hele værd Del dette indlæg Link to post Share on other sites
Besvaret November 29, 2016 Puha, hvor hektisk. Men dejligt at alt gik godt. Tillykke med ham Del dette indlæg Link to post Share on other sites
Besvaret November 30, 2016 Puha sikke en slutning. Men heldigvis en god en af slagsen ! Jeg var også tæt på at skulle have taget Niklas med kop....Men fik uanede kræfter og pressede ham ud både med og uden veer så snart jeg så alle de folk klar på vores stue ! Men de små er heldigvis det hele værd Del dette indlæg Link to post Share on other sites
Besvaret November 30, 2016 Puha, det lyder godt nok hektisk Jeg fik aldrig nogensinde presseveer eller pressetrang under min fødsel, men pressede også 'bare' alligevel. Man kan mere, end man selv tror. Min fødsel har også givet mig meget tvivl omkring en eventuel to'er. Godt at I fik vendt det hele til en efterfødselssamtale og at det var givende for jer Del dette indlæg Link to post Share on other sites